Už když se potkali na vysoké škole, oba věděli, že jednou chtějí podnikat. Nebylo tak podstatné v čem – hlavně, aby mohli být svými pány. Nejdřív se ale Zuzana Plachá a její muž Radim Hejný vydali objevovat svět.
Z cestování se stala nenápadně i přípravka pro vlastní byznys. „Hodně času jsme strávili v Asii, kde jsem obzvlášť v Kambodži začala poprvé pořádně vnímat, jak funguje textilní průmysl,“ vzpomíná Zuzana Plachá.
Z cest se vrátila těhotná a čím dál víc pro sebe hledala udržitelné oblečení z přírodních materiálů – a zároveň takové, které by jí padlo do oka. V Česku nic moc nenašla, ale o to úspěšnější byla v zahraničí, hlavně na britských e-shopech. „V tu chvíli nás napadlo, že tu třeba bude víc lidí jako já. Vzali jsme proto asi šedesát tisíc korun a objednali první zboží s cílem prodat ho přes internet,“ popisuje Zuzana Plachá dobu před deseti lety.
Zatímco vybírala na zahraničních e-shopech zboží, u kterého doufala, že zaujme i další ženy, její manžel, vystudovaný právník, se vrhl na vytváření prvního webu. „Byli jsme samouci a zkraje měli miniaturní nabídku. Zboží bylo v krabicích v obýváku a ani jeden z nás vůbec nevěděl, co takový e-shop obnáší,“ směje se při vzpomínce Radim Hejný.
Celý projekt navíc na chvíli usnul, když se páru narodila dcerka, na kterou přirozeně mířila největší pozornost. „Nevěděli jsme, jestli z nápadu ještě něco bude, nebo jestli vyšumí,“ popisuje Hejný.
Manžel ji vystřídal na rodičovské a Zuzana rozjela kamenný obchod.
Rozhodující pro vznik nejprve malé firmy a postupně rychle rostoucího a ziskového byznysu byla procházka Zlínem, odkud manželé pocházejí. „Objevila jsem malý prostor a řekla si, že bychom to mohli zkusit s kamenným obchodem,“ říká Plachá, která se do nápadu nadchla. Manžel ji vystřídal na rodičovské a ona začala v obchodě prodávat zboží, skladované do té doby doma.
I když byl obchůdek malý a na nenápadném místě, zafungoval. Zákaznice si ho rychle našly a hlavně dávaly začínajícím podnikatelům potřebnou zpětnou vazbu. „Ohromně nám to pomohlo. První obchod pro nás byl zásadní zlom. Od té chvíle jsme viděli, že to bude fungovat a že jdeme správným směrem,“ vzpomíná.
„Půjčili jsme si nějaké peníze od rodiny a nakoupili víc zboží,“ říká dnes spolumajitelka firmy, která loni utržila osmdesát milionů korun, letos čeká přes sto čtyřicet a zakládá si na tom, že rodinný byznys je od samého začátku ziskový.
Firma postupně rostla a díky tomu se přesunula i do většího obchodu. Postupně se podnikatelé učili, jak na marketing na internetu, a ukázalo se, že zájem o udržitelně vyrobené oblečení z kvalitních přírodních materiálů skutečně nemají jen oni. Zákaznice přibývaly – a postupně i dotazy, kdy otevřou obchod v Praze.
Po úvahách a důkladných kalkulacích otevřeli manželé první pražskou pobočku v únoru 2020. Dva týdny před příchodem pandemie koronaviru do České republiky a zavření takřka všeho. „Bylo to drama, nabrali jsme nové zaměstnance a najednou pro ně neměli práci a nevěděli, co bude,“ vzpomíná Plachá.
Firmu ale podržel e-shop, a i když tržby nerostly jako do té doby, udržela se v zisku a meziročním plusu i během pandemie. Dneska prodává Green Butik zboží od víc než dvacítky většinou britských značek. Jejich výběr řídí čtyři kritéria v čele s udržitelnou výrobou v souladu s principy fair trade a oblečení z přírodních nebo recyklovaných materiálů.
Krom toho musí zboží zapadnout do nastaveného stylu obchodu a být kvalitní a pohodlné. „Nechceme, aby to někomu leželo ve skříni, aby to byly drahé šaty za deset tisíc, které se bojí člověk obléct, protože stály moc peněz,“ dodává Plachá, která dodnes sama vybírá, co se objeví v nabídce. Bestsellery už prý z devadesáti procent pozná na první pohled. Zároveň se jí pořád občas stane, že vystřelí i něco, co vůbec nečekala.
Firmě se v poslední době daří tak dobře, že jen za posledního půl roku otevřela dva nové kamenné obchody: jeden v centru Prahy a druhý ve Zlíně. Do konce letošního roku by se k nim pak měl přidat ještě nejméně jeden další, nejspíš v Brně. V hledáčku ale mají i další města a růst má firma nejen v Česku.
Green Butik před čtyřmi lety vstoupil s e-shopem Bella Green na německý trh, kde se uchytil tak dobře, že dnes už třetina příjmů pochází právě od německých zákazníků a meziročně tam roste o víc než sto procent.
„Do Německa jsme šli s tím, že tam je oblíbenost udržitelné módy daleko výš než tady, a také některé značky, které prodáváme, už znají – jen třeba nebyly dostupné na internetu,“ zmiňuje Plachá důvody západní expanze. Zároveň přiznává, že ačkoli jsou za tenhle krok rádi a čísla potvrzují jeho správnost, začátek nebyl vůbec snadný
„Bylo těžké se prosadit a dostat k zákazníkům, marketing se tam dělá trochu jinak než u nás a museli jsme se to naučit. Zároveň nás hodně zatěžovala vysoká vratkovost zboží. Němci jsou zvyklí objednávat s tím, že klidně půlku zboží vrátí, což je pro menší firmu zdrcující – máte pořád obrovské množství peněz na cestě,“ vysvětluje Hejný a dodává, že běžně se v německých e-shopech vrací až šedesát procent zboží.
Neúnosnou situaci se rozhodli vyřešit nepopulárním zpoplatněním dopravy zpět. „Báli jsme se, že to bude rychlý konec naší německé expanze,“ směje se dnes. Zákazníci ale změnu přijali a množství vraceného zboží se snížilo o víc než deset procent.
Po zkušenostech a německém rozjezdu se majitelé Green Butiku chystají na další zahraniční trhy: v první řadě do Polska a zvažují i další dvě země. „Vzhledem k tomu, co nabízíme, vidíme šance spíš na západě,“ podotýká Zuzana Plachá.
Těchto šancí se chtějí chytit brzy – na podzim spustí nový web, který má umožnit snazší a rychlou expanzi. A hned příští rok vstoupí Green Butik do nových zemí. Do pěti let pak podnikatelé počítají s ročním obratem kolem půl miliardy korun. Už příští rok plánují dosáhnout na 200 milionů.
„Na začátku mé okolí moc nechápalo, jaké zboží chceme prodávat. A ani my asi úplně nevnímali potenciál, jaký má. Ukazují nám ho vlastně až naši zákazníci,“ směje se Zuzana Plachá. Mnohem důležitější než rychlý růst pro ni však zůstává skutečnost, že firma, kterou vždy financovali z vlastních zdrojů, je zisková a stabilní.
„Prosazujeme udržitelnost, a tak nám přijde logické, že i náš byznys sám o sobě je udržitelný,“ uzavírá.